Tidigare på For the People...
Chefsdomare Nicholas Byrne.
Välkomna till Moderdomstolen.
Ms Krissman, jag har jour idag.
När fall kommer in mejlar jag dem till dig.
Till er nya, det här är åklagaren Douglas Delap.
Min mamma kom förbi under lunchen och ville säga hej.
Senator Knox. Ett nöje.
Ringa sin mamma är aldrig ett maktdrag.
Jag vill inte ha roligt. Jag vill ha utmanande och intressant.
Du är smart, attraktiv. Du är ett kap.
Jag tänkte ta nåt att äta om du...
Tror jag är färdig här. God natt, Kate.
Får jag komma in?
UTE OCH JOGGAR
VÄRLDENS BÄSTA DOMARE
- Skuggodlad. Macadamiamjölk. - Och ändå dricker jag det.
Varför jobbar du här ute?
Det är grejer i mitt kontor.
- Du kan flytta det. - Och jag gillar att se på det där.
Advokat på Jour Idag Allison
- Jour. - Jour.
- Gör det dig glad?
- Lite. - Vad gör jag när jag har jour?
Du har två val.
Du kan gå över Foley Square och säga till Tina Krissman att du är på jour,
då kommer hon att ge dig det här...
Jag fattar.
- Okej. - Eller så kan du kolla din mejl.
Spelar ingen roll.
Vad gör du här?
- Jag jobbar här. - Bedrägeri.
Nej, allvarligt. Jag la min ed tillsammans med er.
- Det där är mitt kontor. - Jag har ett bedrägeri-fall.
Du har haft ett bedrägeri-fall, visst?
Mot Kate Littlejohn.
Är ditt fall mot Kate Littlejohn?
- Nej. - Då kommer det gå bra.
Jag menar, vad gör du här så tidigt?
Knark-förhör.
Och nu är jag sen.
Vad för slags bedrägeri?
- Vin? - Ja, fru domare.
Den åtalade, mr Mahler, är vinsvindlare.
Som antyds i åtalet,
fyllde mr Mahler flaskor som verkade vara sällsynta, dyra årgångar
med billigt, fejkat vin.
I stort sätt rättvist, men jag hade inte kallat det "billigt".
- Prata inte. - Åtalet hävdar att han tjänat miljoner.
De tillgångarna har frysts av regeringen, fru domare.
Vilket är anledningen till att han behöver en offentlig försvarare.
- Ja, fru domare. - Tack.
Med de vanliga restriktionerna
och tillagda kravet att mr Mahler håller sig från
att tillverka, sälja, eller konsumera vin,
släpper jag honom i väntan på rättegång.
Vi håller här.
Jag vill att du kommer förbi mitt kontor i eftermiddag
så vi kan diskutera ett par saker.
- Det är en dejt. - Det är ingen dejt.
- Jag kan ta med lunch. - Gör inte det.
5:e oktober, 1998. Minns du nåt av den dagen?
- Jag gick i sjätte klass. - Phil Stollers bröllopsdag.
Kongressledamot Phil Stoller från New Yorks 16:e distrikt?
Från framsidan.
STOJ OCH STÅHEJ BRONX REPRESENTANTS SEXÄVENTYR
- Han har en affär. - Var inget bra bröllop.
Dåliga ostron.
Och en is-skulptur som smälte till formen av en penis.
Första dansen var Mustang Sally.
Jag visste att det var ute med äktenskapet.
- Visste bara inte att jag är ute. - Ute ur vadå?
Kvinnan kongressledamot Stoller hade en affär med
var gift med en tryckläggare.
Två dagar efter att han fick reda på affären
betalade Stoller en halv miljon dollar av kampanjpengar
till makens tryckföretag.
En muta, så att han inte skulle exponera affären.
Det är frågan.
Om vi kan bevisa att Stoller betalade pengarna för att hålla affären hemlig
har vi ett fall mot honom för att ha förskingrat kampanjmedel.
Om vi inte kan det, så har vi inget.
Roger är ute för att han gick på bröllopet.
Jag har lidit nog. Skulpturen hemsöker mig.
Så du får ta det här.
Jag har ärligt talat ingen aning vem du är eller var du kommer ifrån,
men du har Rogers uppmärksamhet.
Sätt det här fallet så får du min.
- Vad gör du? - Ser till att vara steget före med saker.
Ser du till att vara steget före med arbetet på mitt kontor?
Nej, jag ligger steget före dig, med att du kommer till mitt kontor
och avbryter mitt arbete.
Om jag börjar här, tänker jag att jag går säker resten av dagen.
Jag kommer nog kommer förbi ändå.
Jag har ett stort knark-fall.
En kille får betalt 100 dollar för att leverera ett paket,
kastar ner det i sin väska,
går till stationen på 116th Street, går runt hörnet
och blir stoppad av några gatupoliser.
Paketet? Det är femtiosju gram amfetamin.
- Femtiosju gram? - Precis.
Det här är femtiosju gram
och allt över 50 gram är minimum tio år.
Det enda stora med det här fallet, är straffet.
Tack för besöket.
Min kusins vän hade en vän.
Hörde att jag brukade känna en kille.
Sa att jag kunde tjäna en hacka om jag ville vara mellanhand.
Har du gjort nåt sånt förr?
Kanske ett par gånger.
Jag är pappa nu.
Jag försöker bara få det att gå runt.
Jag visste inte vad som fanns i paketet.
- Vad trodde du det var? - Jag vet inte.
Nånting. Jag frågade inte.
Men jag visste inte.
Tror du att det finns en väg ut ur det här?
Jag ska göra vad jag kan.
VÄRLDENS BÄSTA DOMARE
Jag håller inte med.
- Läste du tidningen idag? - Jag läser inte tidningen.
En kille, Julien Barley, blev sparkad till döds i fängelset.
Fängelset är en tuff plats.
- Han hörde inte hemma där. - Det är det många som inte gör.
Han bodde bredvid en knarkgömma.
Han gick över för att spela tv-spel med en kompis
och så stormade polisen stället.
Det fanns 12 kilo kokain gömt i det huset.
Och Julien?
Han fick tio år för att ha spelat tv-spel.
Det är därför jag inte läser tidningen.
Varför låter du mig vänta?
Just det.
En helt vanlig dag, domaren.
Ställ er upp.
- Mr Oliver? - Tack, herr domare.
Rodrigo Puente är åtalad för
innehav av narkotika
med intentionen att distribuera.
- Vilken substans? - Metamfetamin.
Mr Puente, har du haft tillfälle
- att läsa åtalet? - Ja, herr domare.
Förstår du åtalet emot dig?
Ja, herr domare.
- Sålde mr Puente? - Nej, herr domare.
- Var han kurir? - Ja, herr domare.
- Hur mycket amfetamin? - Femtiosju gram.
Femtiosju gram?
Det är minimum tio år.
Ja, herr domare.
Tidigare kriminell historik?
- Två tidigare domar. - För?
Snatteri och att köra med indraget körkort.
- Mindre lagöverträdelser. - Ja, herr domare.
Icke-våldsamma brott av vilka mr Puente inte avtjänade nåt fängelsestraff.
Men ändå, två poäng i brottshistoriken,
vilket betyder att man inte kan åkalla förmildrande omständigheter.
Precis, herr domare.
I frågan om rättegångsdatum föreslår vi...
Jag gillar inte det här fallet, mr Oliver.
- Ursäkta, herr domare? - Jag gillar inte det här fallet.
Om mr Puente blir dömd
tvingas jag att döma 10 år i ett federalt fängelse
utan chans till villkorlig frigivning
på någon med i stort sett inget kriminellt förflutet
för att ha burit ett paket med amfetamin i storlek av din telefon.
Det är samma minimistraff
mr Puente hade stått inför om han bedrivit människohandel.
Jag tänker inte döma mr Puente till tio år i fängelse.
Inte idag.
Domaren vill att vi ser över
- Puentes åtal. - Visst.
Han är missnöjd med åtalet.
Han är missnöjd med lagen. Be honom skriva till sin kongressledamot.
Vill du verkligen att jag ber honom det?
Eller be honom starta sin tidsmaskin och ta med mr Puente tillbaka i tiden
innan han bestämde sig för att bära 57 gram amfetamin.
Jag säger nog bara till domaren att vår position kvarstår.
Gör som du vill.
- Vem är domaren? - Byrne.
Det låter inte som domare Byrne.
Är det ovanligt?
Domare uttrycker ibland sitt missnöje med saker.
Jag har aldrig hört om nåt så direkt.
Det var ganska direkt.
Vem är det?
Ingen aning.
Är det hennes jour-fall?
Verkligen?
Roger och Delap gav mig precis en ny utredning.
Jag är så glad för din skull.
- Verkligen? - Nej. Jag bryr mig inte.
Det är ett känsligt fall, så jag kan inte gå in på detaljer...
- Perfekt. - Men om jag fixar det här
tror jag att jag kommer vara på Delaps radar.
- Mår du bra? - Jag mår bra.
- Jaså? - Ja.
Jag ska på en välgörenhetslunch imorgon med min mamma.
Hon gillar när jag dyker upp och skakar några händer.
Om du är intresserad.
Jag skakar inte hand. Har inget intresse av det.
Ja, du verkar ha det bra.
- Tack för att du tog emot mig. - Jag är din advokat.
- Men ändå. - Det här är allvarliga anklagelser, Toby.
Då är jag glad att jag har en allvarlig advokat.
För allvarlig kanske.
Vad är det?
Domaren sa specifikt ingen tillverkning, försäljning eller förtäring.
Det här är en gåva.
Har du någonsin hört talas om 1982 Chateau Blanquefort?
- Det är bevis. - Att gud finns.
Det är enastående.
Fylligt och mjukt.
Sammet på tungan, instinktivt.
Inte likt nåt du upplevt förut.
Originalet i alla fall. Den här är fejk.
Här, ta den. Du kommer aldrig märka skillnad.
Jag märker skillnaden.
Det kan du inte. De flesta kan inte det.
De flesta har ingen aning om vad de dricker.
Om etiketten är attraktiv och priset högt, då är det bra.
Om det är billigt och oattraktivt, då är det inte bra.
Du gick på Yale, inte sant?
- Ja. - Samma sak.
Hör jag "Yale", tänker jag "duktig advokat".
Hör jag inte "Yale" så undrar jag vad du är.
- Jag är en fantastisk advokat. - Det hoppas jag.
Poänger är att jag älskar vin.
Jag hoppade av skolan när jag var 19.
Jag jobbade ett år och sparade pengar för att åka till Frankrike
och dagen jag hade min första riktiga Burgundy, då visste jag.
Det var det jag var ämnad att göra.
Jag älskade allting med det. Hantverket, historian.
Jag började samla.
Jag var lycklig.
Och så en dag köpte jag en fejkad flaska.
Och det krossade mitt hjärta.
Jag såg det överallt omkring mig.
Posörerna,
människorna som låtsades bry sig om vin
när allt de brydde sig om var pengarna, statusen.
Förfalskning var min hämnd.
Om jag inte hade gjort misstaget med de där små tryckfelen,
hade ingen någonsin vetat.
Din klocka är en förfalskning.
Det här var en gåva från mina föräldrar.
Det är tanken som räknas.
Människor måste få veta sanningen om kongressledamot Stoller.
Sanningen är att jag ville lämna min make och gifta mig med Phil.
Han bad mig att vänta till efter att han blev omvald.
Han sa att han också skulle lämna sin fru.
Det var för fyra år sedan.
Jag lät honom dra mig i koppel tills han och min make kom överens om ett pris.
Nu sitter jag fast på det här hotellrummet utan nåt hem att åka till.
Jag kan inte gå ut utan att tidningarna jagar mig.
Fick din make reda på affären morgonen till den 14:e?
- Ja. - Och han konfronterade Stoller den 15:e.
Två dagar senare, den 17:e, får din makes tryckfirma
en stor beställning från Stollers kampanj,
på en halv miljon dollar.
Phil betalade honom för att hålla tyst om affären.
Det ser så ut,
- men det är omständigheter. - Fast det är det inte.
Han berättade det för mig. Min make sa att han skulle få Phil att betala.
- Sa han det? - Mer än en gång.
Och Phil ringde mig och sa att han skulle betala.
Har du några mejl eller meddelanden eller skriven kommunikation
- på det? - Nej.
Men du har mig.
Mr Oliver. Har regeringen haft en möjlighet att omvärdera sin position?
Ja, herr domare. Regeringens position är oförändrad.
Säg till Roger Gunn att jag vill se honom på mitt kontor.
Jag har överlagt med mr Gunn om situationen, herr domare.
Jag är här. Jag representerar USA: s regering.
Mr Oliver, kom fram är du snäll.
Representerade du USA: s regering
i fallet mot Locarno,
när du la till åtalspunkter på det redan yrkade åtalet
bara föra att pressa ms Locarno
att ta er uppgörelse, vilket är ett brott mot USA: s Advokatmanual 9-27.300?
- Jag vill prata om Rodrigo Puente. - Jag vet varför vi är här.
- Han står inför tio år. - Jag skrev inte lagen.
- Om han haft sju gram mindre... - Det hade han inte.
Jag försöker ha ett samtal med dig.
Är det vad det här är, ett samtal?
Utan den försvarande sidan, utan en notarie?
Jag gillar inte såna samtal.
Vad gör du?
Jag försöker göra vad som är rätt.
"Jag bryr mig inte om vad du tror. Vinn det jäkla fallet!"
Det var vad du lärde mig när du hade mitt jobb
och jag var Seth Oliver.
- Jag hade fel. - Nej, du hade rätt.
Du var hård.
Du trodde att om vi blev emotionella i varje fall
kunde vi inte göra vårt jobb och att vårt jobb är viktigt.
Du sa att droger har offer och vi bryr oss om offren.
Du hade rätt.
Jag tänker inte släppa det här.
Då är inte Rodrigo Puente den enda som kommer lida här.
Det var en jäkla fråga Steve,
hur kommer senaten hantera bankreformer?
Och det vill du att jag svarar på
med alla de här bankirerna tre meter bort?
Tack så mycket!
Som tur är får jag ändra ämne och presentera min äldsta son, Leonard,
som trodde att jag missade när han smög in.
- Jim Orsua från Hartmann-Carlyle? - Ja.
- Pratade du med honom? - Ja. Han presenterade sig själv.
Han gick också på Harvard.
Precis som alla andra i det rummet.
Charlie Phillips från Rincon.
Darren Caner från Rock River Equity. Steve Hewes från Vonner Capital.
- De har alla varit ett stort stöd. - Jag pratade med dem alla.
Jag måste tillbaka.
För att utreda kongressledamot Stoller?
När tänkte du berätta det?
Du intervjuar hans kampanjpersonal. Det snackas om det i Washington.
Jag spionerar inte på dig.
Jag kan inte prata om kongressledamot Stoller.
Jag vill inte prata om kongressledamoten.
Jag vill prata om dig.
Det här är inte bra för dig.
Det kan det vara, om jag vinner.
- Och om du inte gör det? - När var senaste gången jag inte vann?
- När du gick första året. - Jag vann Hotchkinspriset.
Andra terminen, inte första.
Jag bryr mig inte om Stoller.
Jag skulle aldrig lägga mig i en federal utredning.
Men jag säger bara att du måste vara försiktig.
- Och det säger jag som din mamma. - Det förstår jag.
Och jag uppskattar det.
Men jag har det här.
- Bara vi två? - Ja.
Är du säker?
Ja.
Puente måste förhandla.
Om han kan ge regeringen nåt...
Tror du inte att jag vet det? Jag vet det.
Det här är mitt jobb.
Han har inget att förhandla med.
Han måste hitta nån.
Han kan inte hitta på nån.
Han förtjänar inte det här.
Det gjorde inte Jordan Ahmed heller.
Eller Michael Frontiere.
Eller Merced Jimenez, och det var bara förra veckan.
Vi försvarar människor som Rodrigo Puente varje dag,
och varje dag förtjänar de inget av det här.
Idag är annorlunda.
Det enda som är annorlunda med idag är du.
Du har ålagt den här domen fler gånger än jag kan minnas.
När du gick till bänken var jag inte optimistisk.
Jag är ärlig, bara mellan oss.
Men du har överraskat mig. Ditt medlidande, din nåd.
Men du har också haft döda vinklar,
och det här är en av dem.
Det här är en bra sak,
vad det nu än är du går igenom.
"Rostfritt stål..." Nånting om Genève.
Okej, här är det.
Varje klocka har ett unikt serienummer ingraverat på baksidan.
"H" följt av sex nummer.
Toby har rätt. Den är fejk.
Har du nån aning om hur mycket mina föräldrar betalade för den här?
Tänk inte på det. Ta mer fejkvin.
Jag märker ingen skillnad.
Han är duktig.
- Snygg. - Det också.
Hur kommer det sig att du, första gången på jour, får honom?
Fantastiskt paket. Jag erkänner, men det är ett svårt fall på insidan.
Han tillverkade fejkade viner. De hittade ett labb.
Inget av det går att betvivla.
Jag borde göra mig av med den här, eller hur?
Varför? För att den inte har ett autentiskt serienummer?
Vem bryr sig? Du älskar den klockan.
Och den fungerar.
Fungerar den? Eller tror du att det är därför du alltid är sen?
Det stör mig att den inte är äkta.
Ska vi bara ge upp den idén?
Att kvalité och autenticitet är viktigt?
Ska jag verkligen tro att vad som är på insidan inte räknas?
- Toby tror det. - Inte alltid.
Han trodde inte alltid det. Där har vi det.
BIDRAGSGIVARE
Låt oss diskutera Vonner Capital.
Du vet att jag är upptagen. Vad handlar det här om?
Vonner Capital är dit Phil Stoller vände sig
för att få fram pengar till att betala av sin älskarinnas make.
De tre högsta cheferna på Vonner Capital är stora bidragsgivare åt dig också.
- Det visste jag inte. - Det tror jag nog du gjorde.
Jag tror att det är därför du inte vill ha mig på det här fallet.
Om Vonner Capital blir inblandade i en federal kriminalundersökning,
är du knuten till befläckade bidragsgivare,
och tvungen att betala tillbaka miljoner i bidrag.
Din insamling hamnar under luppen.
Om jag hade oroat mig så över att denna utredning skulle befläcka mig,
tror du inte att jag hade bett dig lägga ner den?
Du är för smart. Det hade varit att försvåra brottsutredningen.
Min karriär är inte beroende av en bidragsgivare.
Din karriär är beroende av att sätta dig själv först.
Framför din son.
Hur kan du ens tro det?
Första kampanjen du organiserade, hur många tv-reklamer satte du mig i?
Fyra?
Jag var en rekvisita för dig. Det är jag fortfarande.
Du bad att få vara i de tv-reklamerna.
Jag var tio och ville kanske vara med min mamma.
Det är inte min karriär, Leonard. Det är vår.
Faktum är att det är din mer än min.
Och du kommer att gå längre än vad jag har.
Du kommer att ta dig hela vägen.
Om vi kan ge regeringen någon högre upp, vem som helst,
- skulle det hjälpa. - Jag känner ingen.
Personen du fick paketet från.
- A.P. - A.P.?
Han tjänade mindre på det här än jag.
- Finns det någon annan? - Jag är inte med i spelet.
Det var bara lätta pengar.
Den här domaren, han är okej, eller hur?
Han vill inte döma dig till tio år,
- men om du inte... - Tio år.
Tio år?
Min son är sex månader gammal.
Han gör det där när... han drar upp sig själv.
Han är så stolt att han själv kan stå, och så pang, faller han platt.
Och undrar var det där golvet kom ifrån.
Hur länge har du varit med DEA, agent Manello?
Elva år, tio månader.
Baserat på din träning och erfarenhet, agent Manello,
har du en åsikt om huruvida narkotikaorganisationer använder kurirer
som är omedvetna om vad de transporterar?
Det har jag aldrig sett.
Agent Manello, det var inte du som gjorde gripandet
- i det här fallet, visst? - Det är sant.
Och du har ingen tidigare historia med mr Puente?
- Det är sant. - Så är det rimligt att säga
att du inte har någon egen kunskap
om huruvida mr Puente visste att paketet han bar
innehöll amfetamin?
Jag kan bara vittna på min erfarenhet.
Och i min erfarenhet vet alltid kurirer vad de bär,
och vid häktning hävdar de alltid att de inte vet.
Men är det inte möjligt att mr Puente trodde...
Har du någonsin beställt hämtmat?
Ja, herr domare.
Har du någonsin hämtat den på restaurangen?
Påsen är stämplad. Du tar den, går ut, tittar inte i påsen.
Antar att jag har det, herr domare.
Låt oss nu ponera att du stoppas på vägen hem.
Polisen tittar i påsen.
Ser att varje låda med hämtmat är fylld med kokain.
Vad skulle du säga då?
Jag frågade dig en fråga.
Jag hade sagt att jag inte visste att det var där.
Så du håller med om att de åtminstone är möjligt
att mr Puente bar nåt han inte var medveten om, visst?
Det vet jag inte.
Det har du. Du vittnade precis om det, eller hur?
- Svara på min fråga, agent Manello. - Protest.
- Ja eller nej? - Protest.
Jag har all rätt att fråga frågor i min rättssal.
Och jag har rätt att protestera.
Det här kommer inte fungera. Det här du gör kommer inte fungera.
Du har rätt. Det kommer det inte.
Jag tänker instruera juryn att om de dömer Puente,
kommer han få ett obligatoriskt minimistraff
- på 10 år i fängelset. - Domare...
Du kan inte berätta för juryn om det potentiella straffet.
- Det kan du inte! - Det kan jag, och kommer att göra.
Det är ett uppenbart brott mot juridisk etikett.
Jill, det här är fel.
Jag har en klient.
Jag arbetar för Rodrigo Puente.
Jag kommer att instruera juryn om straffet.
Jag tänker inte döma mr Puente till tio år i fängelse.
Glöm ditt förflutna med honom i en sekund.
- Det handlar inte om vårt förflutna. - Han är en bra domare.
Jag håller inte med honom om mycket. Men han är rättfärdig.
Om han är villig att göra nåt så här extremt,
tror du inte att det finns nåt här värt att ta en minut att...
Det finns inget jag kan göra.
Du kan släppa mängden narkotika från åtalspunkterna.
Det gör att han kommer undan det obligatoriska minimistraffet.
Jag vill inte att han slipper det obligatoriska minimistraffet.
Du arbetar med fel antagande.
Det här är lagen. Jag försöker upprätthålla lagen.
Kongressledamoten lägger en gigantisk beställning
men en liten, oprövad, aldrig förr använd tryckfirma
ägd av maken till kongressledamotens älskarinna.
Åtala.
Kongressledamoten lägger en stor men nödvändig beställning
med en legitim tryckfirma
de sista dagarna av en dyr och tävlingslysten omvalskampanj.
Åtala inte.
Fallet grundar sig helt på vittnesmålet av ett trovärdigt, sympatiskt vittne
med en konkret historia och ingenting att vinna med att ljuga.
Åtala.
Ett fall som helt är beroende av det obekräftade vittnesmålet
av ett självrättfärdigt argt vittne som törstar för hämnd.
Åtala inte.
Vad står det än så länge?
Det är lika mellan de tre "åtala",
"åtala inte", och "jag vill skjuta mig själv".
- Vill du veta vad min magkänsla säger? - Nej.
Min magkänsla säger att det här är en sällsynt möjlighet
att göra ett personligt intryck på USA: s federala åklagare
och chansen att det händer igen är nästan nada.
Gör inte så igen. Blanda engelska och spanska. Det är...
- Häftigt? - Hemskt.
Hör här, det finns bevis och starka argument på båda sidor.
Det finns inget rätt svar här. Du måste ta beslutet.
Kan du ge mig den pärmen?
Du gav upp vad du älskade.
Du älskar vin,
men du hjälper till att förgöra det av hämnd.
Gör inte det.
Om det finns otyglade bedrägerier inom industrin, varför gör du det värre?
Varför försöker du inte stoppa det?
Är det mitt försvar?
Det är det faktiskt.
1984 Garmeaux et Fournier.
Rätt.
2005 Domaine Greuze Bourgogne.
Den här är inte här.
Den hävdar säkert att den är en flaska 1997 Domaine Sagnier,
som är en blandning av pinot noir och chardonnay,
men det är faktisk en blandning av...
Gemay, pinot gris.
Det är rätt.
Det här är erbjudandet.
Ni kan fortsätta det här fallet mot en liten spelare som Toby,
som började med bedrägeri av nobla, om än omdömeslösa anledningar,
eller så kan ni erhålla de exklusiva tjänsterna
av en av världens bästa smaklökar
för att hjälpa er att upptäcka och åtala
systematiska, storskaliga vinbedrägerier.
Den typen av bedrägeri som ni faktiskt bryr er om.
Jag vill verkligen ta dig till Frankrike.
Ut med det.
Jag tror att kongressledamot Stoller förskingrade kampanjmedel
av anledningen att dölja affären han hade.
Lägg fram fallet.
Men jag tror inte att jag kan bevisa det.
- Jag kan gå igenom min bevekelsegrund. - Finns inget fall, så finns inget fall.
Att gå ut ur mitt kontor nu hade passat bra.
Tack ska du ha, mr Fox.
Knox, Mr Knox.
Låter inte som den Nick Byrne jag känner.
Han brukade vara en domare.
Folk förändras.
Förrätta en akut skrivelse om tjänstefel.
Det hindrar Byrne från att instruera juryn.
Ignorerar han det är han färdig som domare.
Vi kan förnya åtalet utan mängden narkotika.
Det ger domaren flexibiliteten att undvika obligatoriskt minimistraff.
Vi gör inte så.
Det här är exceptionella omständigheter.
Varför?
Den åtalade har ingen tidigare fängelsehistorik.
Det låter inte exceptionellt.
Det låter som vad lagen är ämnad för.
Har du blivit vek, Roger?
Lägg fram skrivelsen.
Lägg fram den.
Uppfattat.
Ung och hänsynslös.
Minns du det?
Du borde inte ha gjort så.
- Jag blev beordrad. - Du kan ifrågasätta en order.
Du har en etisk skyldighet att ifrågasätta en order du inte tror på.
"Du bedriver fallet för att jag säger det."
"Jag sa till dig att driva fallet för att hon bröt mot lagen."
Det var vad du sa förra gången jag ifrågasatte en order, ifrån dig.
Kanske hade jag fel.
Det tror inte jag att du hade.
Jag har skrivit den.
- Åtala inte. - Okej då.
Jag tror jag tog rätt beslut.
Jag är orolig att mamma kom under skinnet på mig.
Din mamma är under skinnet på dig och du är på mitt kontor.
Alla lider.
Är du avundsjuk?
- På vad? - Mig.
Varför skulle jag avundas dig?
För att jag fick ett högprofilerat fall och inte du.
Menar du den hemliga utredningen som inte ledde till nåt?
Nej. Är inte avundsjuk.
- Jag hade förstått om du var det. - Vad vill du mig?
Vill du att jag släpper allt annat så att du kan känna dig viktig?
Du får hitta någon annan att passa upp på din självkänsla.
- Jag vill inte ha det jobbet. - Du är så dömande.
Ska det vara en förolämpning?
- Jag kan bättre. - Tror jag inte.
- Du är så kall. - Aj.
Du är självrättfärdig. Du är stel.
Du är tråkig, förutsägbar, intetsägande,
oerfaren, ytlig, pretentiös, moraliserande, gnällig.
Det är förolämpningar.
Jag vill att du lämnar mitt kontor.
- Hade det fungerat? - Hade vad fungerat?
Vi.
Hade vi fungerat?
Du bjöd ut mig på en drink och jag sa nej.
För jag var rädd för vad som skulle hända med oss.
Hade det fungerat?
Det var bara en drink. Jag är ledsen om jag gav fel intryck.
Inget att vara ledsen över.
Leonard?
Jag räknade 7-6 för "inget åtal".
Du gjorde det rätta.
Tack för att du höll räkningen.
Vem levererar skrivelsen? Tina?
Jag tror det. Jag vet inte.
- Det här är märkligt. - Ja.
Inte på så sätt att vi inte vet nåt
och tycker allt är märkligt.
Det här är faktiskt märkligt.
På det sättet. Ja.
När Byrne började för 30 år sedan gick han antagligen in här varje dag och kände
sig rättfärdig,
att gå upp och göra det rätta,
sätta onda människor i fängelset.
Det är säkert berusande, i teorin.
Men det tar aldrig slut.
Det finns alltid fler onda människor,
och ibland är de onda inte så farliga.
Det måste tära på dig lite, varje dag.
Inte dig, jag menade inte dig.
Utan idealismen.
Tron på lagen och allt som är rätt och vackert med den.
Kanske är det svårt att upprätthålla.
Och sen gör någon dig till domare,
och nu har du makten
eftersom du bestämmer.
Men det gör du inte, inte egentligen. Inte alltid.
När kommer tillfället då nån notarie hittar dig på ditt kontor,
avklädd, medan du ristar in "inget hopp" på bröstet
med en bild av din hund vakandes över dig?
- Du. - Ja. Förlåt.
Jag bara snackar.
Jag tror inte Byrne har förlorat sin idealism.
Jag tror inte att han hade gjort det här om han hade det.
Jag tror att det är vad det här handlar om. Det är rätt.
Den rättfärdiga känslan du vaknar med varje dag.
Jag vaknar med den. Det gör du också.
Skrivelsen har gått igenom.
Du får inte utfärda de instruktionerna till juryn, vilket betyder...
Jag vet vad det betyder.
Det är dags för mig att gå av.
Då vet du inte vad det betyder.
Det här måste sluta någonstans.
Julien Barley är död.
Det är ett faktum.
Det är ett kallt, ledsamt faktum,
men ändå ett faktum.
Jag undersökte saken.
Du dömde Julien Barley.
Ett kallt, ledsamt faktum.
Och ingenting du gör kommer att få honom tillbaka.
Jag brukar inte läxa upp vuxna män
eftersom de är korkade och inte lyssnar,
men du måste höra det här.
Du är ovanlig.
Du är god.
Du är inte världens bästa domare, men du är bättre än de flesta.
Du är rättvis.
Du är en svart man.
Du har chilisås i din låda.
Du uträttar mer om du stannar än om du bär den här bördan.
Det var det. Jag är klar.
Du är en vuxen man. Valet är ditt.
Låt mig bara veta om jag måste skaffa min egen.
USA: S TINGSHUS
DOMARE
Ställ er upp.
Den ärade domaren Nicholas Byrne närvarar.
Kan den åtalade vänligen resa sig?
Mr Puente, du har funnits skyldig till narkotikainnehav
med intentionen att distribuera.
Det här var ett icke-våldsamt brott.
Du har varit ärlig och rättfram i den här rättssalen.
Du har visat ånger.
Som jag ser det,
är du en god ung man som hamnat i en dålig situation.
Jag är inte från New York,
men jag är en New York-bo.
Jag kom hit på en långdistansbuss från Gasden, Alabama 1965.
Den här staden har förändrats avsevärt sedan dess.
Det finns inga bilar på Times Square.
Brooklyn är full av skyskrapor.
Svarta är en minoritet i Harlem nu för tiden.
Brott är på den lägsta nivån någonsin på Manhattan.
Men ingen verkar ställa sig frågan de borde
mellan sina Broadway-shower och fina middagar.
"Till vilket pris?"
Här, från den här bänken,
efter att ha hört fall som dina,
ser jag kostnaden.
Och den kostnaden stirrar mig i ögonen.
Kostnaden går djupt.
Den splittrar liv, splittrar familjer,
förstör framtider.
Den är obotfärdig.
Det här är med all rätta ett bittert piller att svälja, mr Puente,
men du är kostnaden.
Julien Barley är kostnaden.
Vi kannibaliserar en generation av New York-bor.
Men det här händer över hela landet.
Mindre, icke-våldsamma brott
som ger oproportionerliga obligatoriska minimistraff.
Och jag är en del av det problemet.
Jag har inte uttalat mig mot de här straffen.
Jag har svikit dig, jag har svikit Julien Barley,
jag har svikit tusentals andra orepresenterade människor.
Jag har inte gjort min plikt som New York-bo,
som en svart amerikan, som en far,
för att skydda människor som ser ut som mig,
går på samma gator som jag,
från lagar som inte är designade för att rehabilitera, utan förgöra.
Mina händer är tyvärr ovilligt bundna i den här situationen.
Jag har inget val förutom att döma dig, mr Puente,
till tio år i federalt fängelse.
Jag har ingen rätt att be nåt av dig, Mr Puente,
men jag ber dig ändå att ta en titt på din familj
på din väg ut ur den här rättssalen.
Lås fast den bilden i ditt huvud och släpp aldrig taget om den.
Håll fast vid den.
Det är hopp, när inget hopp finns kvar.
Snälla,
låt ingen ta det ifrån dig.
En sista sak, mr Puente.
Jag är så väldigt ledsen.
Översatt av: Oskar Klaren